Nord og Sør, del 1
Godt å se deg i så godt humør.
Jeg har det bra. Jeg hadde bare et snev av sumpfeber.
Men nå er jeg så bra at jeg skal ut og ri med Forbes LaMotte.
Du skal jo gifte deg om noen uker! Jeg trodde du bare traff James.
-Det er ham du skal gifte deg med. -Jeg gir ham den store æren.
-Men ennå kan jeg nyte friheten. -Syns du ekteskapet er et fengsel?
-Billy og jeg vil ikke se det sånn. -Billy Hazard er som alle andre!
Din skrulle. Tror du på løgnene hans om å gifte seg med deg?
Han sa det samme til meg en gang!
Du hater Billy fordi han vil ha meg og ikke deg.
Det er ikke sant. Jeg vil beskytte deg.
Du er faktisk min søster.
Så prøv å forstå at jeg elsker Billy-
-og at vi skal gifte oss!
Ja visst.
-Vi skal ha et dusin barn! -Tolv mer enn jeg vil ha.
Men sørg for at han gifter seg med deg...først.
Mrs. LaMotte, jeg er her for å hjelpe deg.
Din mann er meget bekymret.
Jeg skal gjøre alt jeg kan. Men du må hjelpe meg.
-Du må tvinge i deg noe mat. -Jeg har gjort alt jeg kan gjøre.
Men hun nekter.
Jeg skal prøve å spise litt-
-hvis doktoren sier det.
Følg mine forskrifter. Hvil mye, drikk te og spis når du orker det.
Men det viktigste er at du tar medisinene hver dag.
-Sørger du for at hun tar den? -Jeg skal selv gi den til henne.
-Rommet må luftes ut. -Hun nektet å slippe inn noen.
Du vil bli frisk igjen.
Ubegripelig. Hun har sultet seg.
Etter en ukes tid kan du gi henne den andre medisinen.
-Den som inneholder opium? -Ja.
Det er helt nødvendig.
Hvis det fantes en annen måte...
Men jeg er redd for hva hun kan finne på i et ubevoktet øyeblikk.
Det vil oppstå symptomer som tretthet og tidlig aldring-
-men det kan bortforklares som livets vanlige påkjenninger.
Mrs. LaMotte behøver aldri å få vite at hun får opium.
Et spørsmål til. Hvor lenge kan behandlingen pågå?
Ubegrenset. Men etter en stund fungerer hun ikke uten.
Takk, doktor.
Orry! Så hyggelig å se deg igjen.
Har du ombestemt deg? Jeg har ventet ved kapellet hver dag.
Dette er farlig, men jeg var nødt til å komme.
-Møt meg i morgen. -Beklager, det går ikke.
Det gjelder innbydelsen til Ashtons bryllup. Vi har ikke fått noe svar.
Jeg beklager. Jeg har håpet på at Madeline skulle kunne delta.
-Er det noe jeg kan gjøre? -Nei. Hun får legebehandling.
Det er bare en mystisk lidelse som pleier å ramme kvinner.
Du bør nok gå inn igjen nå. Du har vært utendørs lenge nok.
Vi håper at dere begge kan komme.
-Det er søndag om to uker. -Vi skal prøve.
Si adjø til Orry.
Adjø, Orry.
Mine damer og herrer, stå stille.
Unnskyld meg, skjønne damer.
-Jeg er glad du kom. -Hva behager?
Hvorfor er du så fjern? Hva har jeg gjort?
Har du sett mannen min?
La meg få hjelpe deg!
Det trengs ikke.
-Vi kan vel treffes en gang til. -Nei, det er umulig.
-Jeg vil ikke gi opp! -La meg være i fred.
Jeg visste jo at James var politisk interessert-
-men at han skal lede separatist- bevegelsen hadde jeg aldri trodd!
-Håper jeg kan leve opp til æren. -Du blir en strålende førstedame!
-Er du enig i det? -Ja visst, hvis det er det du vil.
At James skal være lykkelig er alt jeg ønsker meg.
Går de andre statene også ut av unionen, kan du bli en stor leder!
Da skal jeg ta meg av de fordømte abolisjonistene.
-Som det kvinnfolket Hazard. -Familien Hazard er våre venner.
Jeg har visst ikke fortalt at Brett er interessert i Billy.
-Vi skal gifte oss. -Jeg ber så meget om unnskyldning.
Og beklager så mye.
-Jeg har aldri sett noe så vakkert. -Jeg trodde du hadde gått.
-Uten å si adjø til meg. -Jeg er her for å gratulere-
-og eskortere deg til din mann. James er opptatt med vennene sine.
Lurer på om din mann tillater meg å eskortere deg til soverommet.
-Hvis du plutselig fikk hodepine. -Jeg kan ikke svikte gjestene våre.
Du sa en gang at du alltid ville ha meg. Står du ved det du sa?
Jeg mener alltid det jeg sier. Men jeg krever noe i gjengjeld.
-Hva som helst. -Det gjelder min søster og Billy.
Det er kriminelt av henne å gifte seg med ham når hun kan få meg.
Jeg kunne fått ham, om det ikke hadde vært for henne-
-og at han overrasket oss to.
-Han har vel ikke sagt noe? -Nei, men han kan gjøre det.
Får James vite det, skiller han seg fra meg...og dreper deg.
Vi kan bli kvitt den yankeen, hvis du hjelper meg.
-Hva slags djevelske planer har du? -Det får du vite en annen gang.
Jeg snakker ikke om sånt på bryllupsdagen min.
-Er det bra med deg? -Jeg er så flau.
Du behøver ikke å skamme deg. Det er jo første gangen for deg.
Jeg ante ikke at det ville være så...ubehagelig.
Du kommer til å lære deg å nyte elskoven.
-Skuffet fordi jeg er uerfaren? -Tvert imot.
Jeg har spart meg til deg.
Men du må gi meg tid til å venne meg til min ekteskapelige plikt.
Litt tålmodighet er alt jeg ber om.
Jeg skal prøve.
Vi har tid nok til...det.
-Vi har hele livet foran oss. -Ja visst, men...
-Vi må vel ikke vente så lenge. -Hele livet, kjære James.
Sov nå. God natt.
Tenk at jeg må bo her mens min mann morer seg i New Orleans!
Hvis James trodde at jeg hadde tenkt å sitte alene i huset hans-
-tok han grundig feil!
-Bli med meg til New Orleans. -Ikke tale om.
Hvorfor? Jeg vil til mannen min. Vi fikk ikke noen bryllupsreise!
Separatistbevegelsen er tydeligvis viktigere for James.
Jeg deler hans synspunkter!
Din manns planer for South Carolina og de andre statene er risikable.
-Snart kan landet stå i brann. -Da burde du også engasjere deg!
Når skal dere innse at vi trenger industrien i nord for å overleve?
-En separasjon blir en katastrofe. -Hva med slaveriet?
Vil du gi slipp på det?
Neppe. Du kan vel ikke tenke deg å jobbe ute på markene-
-side om side med mor og Brett.
-Du passer sammen med mannen din. -Da drar vi til New Orleans!
Nei. Du får vente på hans plantasje - ikke denne.
NEW ORLEANS SAMME KVELD
Vi gjorde opprør mot tyranneriet og grunnla denne nasjonen.
Tillater vi å la den føderale regjeringen komme og diktere oss-
-eller andre selvstendige stater?
Statene har rettigheter, som garanteres av forfatningen.
Vil ikke den føderale regjeringen høre det, lager vi vår egen nasjon!
-Din tale gjorde suksess, James. -Publikum var i din hule hånd.
Du uttrykte dine... våre meninger meget klart, sir.
Takk, major Bent. Bra at du ikke deler Mr. Jefferson Davis' synspunkt.
-Vi avskyr hans feige politikk. -Davis har jo vært en helt.
Men nå vil han bare ha fred, som om det kan være mulig.
Hvis unionen blir oppløst og Davis blir sørstatenes leder-
-må jeg slutte i hæren. Jeg kan ikke bruke våpen mot sørstatene.
-Men jeg støtter ikke Davis heller. -Et stort tap for sørstatene.
Derfor må vi sørge for at Mr. Davis aldri kan true din posisjon.
-Håper dere ikke har ventet lenge. -Damene dine er verdt å vente på.
Otille er ledig om en halv time. En av de andre pikene kanskje?
Jeg venter på Otille.
Dette er mine gjester.
Det er bare å velge.
Mary Lou er dessverre så ny at hun er litt bortkommen-
-og det er ikke bra for forretningen.
-Du er meget generøs, sir. -Jeg tar vare på vennene mine.
-Er det Orry Main? -Kjenner du ham?
Vi var på West Point samtidig og vi deltok begge i krigen mot Mexico.
Han ble dekorert for sitt mot i Churubusco. Ditt bryllupsbilde?
Ja, min fortryllende hustru er Orry Mains søster.
Hun er virkelig vakker.
Denne damen er det noe kjent med.
-Madeline LaMotte. -Jeg kjenner bare igjen ansiktet.
En slik skjønnhet glemmer man ikke. Jeg kommer nok på hvem hun er.
Jeg gratulerer så mye med å ha en så vakker hustru.
-Vil du ha Suzanne igjen? -Ja takk.
Jeg vil gjerne vente på Otille på kontoret ditt.
En flaske av vår beste champagne.
-Det maleriet beundrer du alltid. -Har hun ikke arbeidet hos deg?
Hun var til og med vakrere enn Otille...og dyrere.
Din kjærlighet til skjønnhet slås bare av din kjærlighet til penger.
-Hvor ble det av henne? -Hun døde for mange år siden.
Hun betydde så mye for meg. Det ble ensomt da hun dro sin vei.
-Men hun elsket ham. -Hvem var det hun elsket?
En kunde...med mindre eksotisk smak enn deg... Hvorfor så nysgjerrig?
Kvinnen på portrettet minner meg om en annen-
-som jeg en gang elsket og mistet.
Vi to deler et smertefullt minne. Fortell meg om henne.
Han het Nicholas Fabray og var både aktet og rik.
Da Laurette sa at han hadde fridd måtte jeg bare le.
Han behøvde ikke gifte seg med henne for å få henne.
Giftet de seg?
Ja, og de fikk en datter.
Det var en meget vanskelig fødsel og hun døde rett etterpå.
Hvor ble det av barnet?
Fabray reiste bort med sin datter.
Det var det beste. Altfor mange visste hva hennes mor var.
-Hadde vært, mener du... -Nei, var.
-Hun var kvart neger. -Barnet har altså niggerblod i seg.
Jeg tenkte aldri sånn om Laurette!
Det ble virkelig en tragisk slutt for en sånn vakker kvinne.
-Vet du hvor barnet er? -Hun er voksen nå.
-Håper hun bevarer sin hemmelighet. -Jeg skal ikke si den videre.
Det forsikrer jeg deg.
Nå er Otille sikkert ledig.
-Vi vil ikke omgå Billy på veien? -Nei da.
Men vi treffer ham ikke før på tilbakeveien.
-Jeg høres vel ganske ivrig ut. -Nei da.
Jeg er også ivrig etter å gi George hans første andel av fortjenesten.
Det blir herlig å få treffe George og Constance igjen.
-Takk for at jeg fikk bli med. -Hyggelig med reiseselskap-
-som du så listig påpekte.
Vi er på stasjonen om fem minutter.
Vi skal bytte tog og har mye bagasje. Skaffer du oss en bærer?
-Du burde ha tatt med en slave. -Jeg stilte et høflig spørsmål.
Dere skal få en bærer.
Hva feiler det disse menneskene? Sånn har det vært hele veien.
-Er det jeg som gjør noe galt? -Du snakker sørstatsdialekt.
-Maryland hører til sørstatene! -Mange her holder med nordstatene.
Alt er forandret. Vi er ikke velkomne her lenger.
-Vil du ennå gifte deg med Billy? -Du vil være Georges venn.
Det vil jeg, ja. Men kan jeg det?
80 000 dollar! Utrolig.
Vent til Stanley får høre det! Han sa det ville bli en katastrofe.
-Som vår togreise hit. -Glem det. Det var uvitende folk.
Vi er ikke sånn alle sammen. Enkelte er det jo.
-Apropos det, så er Virgilia her. -Er din søster hjemme nå?
Hun kommer bare hjem når hun trenger penger og forsyninger-
-til saken sin. Hun ser fæl ut.
-Bor hun...ennå i Philadelphia? -Er hun gift med Grady, mener du?
Jeg tror det, men hun har ikke sagt noe.
-Det må være vanskelig for deg. -Det var forferdelig for mor.
Hun kommer nok aldri over at Virgilia giftet seg med en neger.
Jeg kunne nok akseptere det, hvis jeg forsto hvorfor hun gjorde det.
Hvordan er det med Charles? Slåss han med indianere i Texas ennå?
Nei.
Han er i Mexico og jager en banditt som heter Cortina.
Gudskjelov at det finnes noen som vet hva de slåss mot og hvorfor.
Beklager at jeg avbryter dere, men jeg trenger en manns mening.
-Hva syns dere? -Den er nydelig.
Du har aldri sett mer fortryllende ut.
George har kjøpt den. Jeg skal bære den på veldedighetsballet.
En modellkjole av Charles Worth.
-Den ser ikke for irsk ut? -Den er vakker!
Den kler deg helt fantastisk.
Den er for flott, men George har kjøpt den-
-og jeg elsker den!
Hold dine meninger for deg selv!
-Gå vekk! -Det er bare bråk med deg!
For en overraskelse!
God kveld, Brett...og Orry.
-Jeg visste ikke at du var hjemme. -Det er en familiehemmelighet.
George låste meg inne på loftet, men jeg klatret ut av et vindu!
Snille Virgilia!
I morgen drar jeg til Chambersburg.
Jeg skal hjelpe den store John Brown.
-Har dere hørt om ham? -Han har drept nybyggere i Kansas!
-Han er en drapsmann. -Jeg visste du ville si det-
-at du ville gå imot den som våget å gjøre noe mot slaveriet.
-Du burde ikke la henne bli her. -Virgilia, du lovte meg...
-Skal du forberede et blodbad? -John Brown er vår nye frelser.
Han skal starte en revolusjon og utslette våre motstandere-
-og du skal bli den første!
-Vi drar nå. -Vent, Orry.
Du har gått for langt! Ut herfra!
Nei, bare la dem dra! Sørstatsfolk tåler ikke sannheten!
Du vet ikke hva det ordet betyr!
Jeg er lei av å få skylden for alt som er galt i sør!
-Jeg nekter å høre på et ekkelt... -Nå holder det!
...og sinnssykt kvinnfolk!
Svarte avlsgårder. Hvor har du fått det fra? Billige romaner?
Gjør tanken deg opphisset? Var det derfor du giftet deg med Grady?
-Slutt, sa jeg! -Du er et ondt menneske.
Derfor ser du ondskap overalt. Men du og dine likemenn er ferdige!
-Dagen har endelig kommet! -Dra deg hjem til niggeren din!
En unnskyldning er på sin plass.
-Denne gangen godtar jeg den ikke. -Du skal be om unnskyldning!
-Forsvarer du henne? -Jeg fordømmer oppførselen hennes!
-Men hun står på riktig side. -Da har vi ikke mer å si hverandre.
Du har helt rett.
Send vår bagasje til hotellet. Vi drar hjem i morgen tidlig.
Det virket som om han provoserte Virgilia for å skjemme oss ut.
Ikke ett ord til, Isabel!
Hvordan kunne han dra uten å be om unnskyldning for det han sa?
Dere burde begge ha bedt om unnskyldning, men særlig Virgilia.
Det er du som absolutt vil at vi skal la henne komme hjem.
Jeg syns synd på henne. Familien aksepterer ikke ekteskapet hennes.
-Er ikke det en politisk uttalelse? -Jeg tror hun elsker Grady...
Som du elsker meg.
Jeg vil gjerne tro det. Det er lett å alltid skylde på Virgilia-
-men det forandrer ikke at Orry og jeg ikke tror på det samme.
Dere har ødelagt vennskapet ved å krangle om hva som er galt i landet.
-Det har ikke løst noen ting. -Min mening er like fast som hans.
Jeg bifaller ikke Virgilias eller John Browns metoder-
-men et menneske skal ikke holdes i slaveri fordi huden er svart.
Hvordan skal jeg kunne være imot alt som Orry står for-
-og enda kunne være hans venn?
PHILADELPHIA TO DAGER SENERE
-Jeg elsker deg. -Jeg elsker deg også.
Ønsk meg lykke til.
Takk for at du lot oss få møtes. Jeg forstår at det ikke var lett.
-Har hun fortalt hva som skjedde? -Det angår ikke Brett og meg.
Vi vil gifte oss! Du kan ikke nekte oss det pga. det som skjedde!
Nei, men min tvilrådighet bunner i det som vi ble uenige om.
Skal vi vente til landets problemer har løst seg?
Det er nok det beste.
Hva om vi gifter oss uten ditt samtykke?
Min søster vil nok ikke sette seg opp mot familiens vilje.
Men det står deg fritt å spørre henne.
Det skal jeg gjøre også.
Det vil nok ordne seg.
Jeg skal skrive til deg.
-Virgilia, hva gjør du her? -Jeg skal dra dit jeg hører til.
Jeg burde selv få bestemme over mitt eget liv!
Du høres ut som Ashton. Skal du trosse meg, så si det rett ut!
Det skal jeg ikke. Ikke så lenge det er mulig du kan endre mening.
-Alle må gå av. -Hvor er vi?
I Harper's Ferry. Skynd dere, de har allerede skutt en mann.
Opp med farta! Nå skal slaveeierne få lære en annen dans.
Vi skal befri slavene i Virginia.
-Jeg forlanger en forklaring! -Pass deg, ellers blir du her!
Bort med geværet. Vi har ikke noe usnakket med disse menneskene.
-Du er visst lederen deres. -Stemmer.
Jeg råder deg til å vise større respekt for meg og mine menn.
Jeg er sjefen for De forente staters provisoriske regjering.
-Du snakker som om det er krig. -Det er det også.
Vi har kommet fra Kansas for å befri negrene i denne staten.
-Hva skal dere gjøre med oss? -Militsen må ta vårt mål alvorlig:
Å befri slavene.
Tilbyr de våpenhvile, skal vi forhandle om å sette dere fri.
Men om noen prøver seg på oss...
...skyter vi for å drepe.
Gå inn i venterommet, slaveeiere!
Er han ikke fantastisk? Jeg fulgte rådet ditt.
Jeg var på vei tilbake til "niggeren" min, men han var jo her.
-Skjønner du ikke at du er i fare? -Bli der. Vi skyter bråkmakere.
Du vet hvem som ga den ordren. Vi vet hvem det er.
Jeg er så glad for at du endelig får treffe den store John Brown!
Få henne vekk herfra! Dere er fortapte alle sammen.
Hold munn! Følg etter de andre, ellers dreper jeg deg!
Legg vekk geværet, og ta med deg Virgilia herfra.
Jeg tar ikke imot ordre fra søppel som deg!
Aldri mer!
Tusenvis av slaver vil slutte seg til oss her.
Våre motstandere vil dø! Blodet vil flyte.
Akkurat, blodet vil flyte!
Dere kan ikke vinne. Det er ditt blod som vil flyte!
-Men først er det din tur! -Nei, Grady!
La ham være! Du hadde vel ikke ventet å se meg igjen?
Mr. Orry lot meg rømme. Ellers hadde jeg vært død i ti år nå.
Som fri mann skylder du ham ingenting!
Friheten i nord er en skuffelse. Vi behandles ikke bedre her.
Jeg er her fordi jeg ble så lei av å flykte og gjemme meg.
Det er bedre å kjempe og dø som en mann!
-Militsen er på vei hit! -La dem gå ombord på toget igjen.
-Gisler, da? -Det tar vi i byen. Opp med farta!
La dem gå på toget igjen!
Rør på dere!
-Du må gå på toget igjen. -Nei!
-Det er for farlig. -Jeg vil være hos deg!
Du må slippe meg nå.
Bort med stokkene!
Skynd dere, militsen er her snart!
-Gjem deg, jeg henter deg siden. -Jeg vil bli her og slåss!
Der har vi noen av renegatene.
Dere skal få se at jeg kan slåss!
Jeg var iallfall fri en stund.
Du skal ikke dø!
Husk at jeg...elsket deg...
Mordere! Dere er alle mordere!
Ikke rør mannen min!
Dere tror vel at han er død? Det er han ikke - han er fri!
Kom her nå.
De burde ikke ha hengt ham.
JOHN BROWN HENRETTET
Nå blir den galningen martyr. Emerson kaller ham en helgen.
Jeg har hatt mareritt om Harper's Ferry.
Allikevel syns jeg synd på dem.
Skjønner du ikke hvem som lå bak?
Abolisjonistene i nord ga ham penger så han kunne bevæpne slaver.
-Marinen fant masse våpen. -Som rømte slaver skulle få?
Sørstatene tolererer ikke at nord- statene sørger for at hvite drepes.
Nå kommer hver eneste fra sør til å bli fiender med de i nord.
Du snakker jo om krig...
Mellom oss-
-og mennesker vi er glade i...
Det er for sent å forhindre det nå.
God aften, Virgilia.
Kongressmedlem Greene...
Det er lenge siden du holdt talen din i Philadelphia.
-Hva vil du? -Jeg skal ta deg ut herfra.
-Jeg forstår ikke... -Du er fri.
Det var et opprør i Harper's Ferry. Jeg vil siktes for delaktighet.
-Du var ikke med. -Det er ikke sant!
Dine fiender gjentar ikke-
-tabben de gjorde ved å henrette Brown.
Kom nå.
De vil ikke ha en martyr til, og slettes ikke en kvinne.
Du er ikke til hjelp for saken eller deg selv hvis du blir her.
-Hvordan fant du meg? -Det var ikke lett.
Jeg hadde hørt at du bodde sammen med en Grady-
-og at du hadde hjulpet ham med å rømme.
Siden leste jeg at en Garrison Grady ble drept i Harper's Ferry.
Det var et uvanlig fornavn på en neger.
Han tok det etter Garrison, den store abolisjonisten.
Jeg spurte etter kvinnen som ble tatt, men som slapp fri i Virginia.
Da fikk jeg høre at det fantes en Mrs. Grady her i Washington.
-Der fant jeg deg på galehuset. -De beskyldte meg for å være gal.
Er du det?
Hva tror du?
Du kalte deg vel Mrs. Grady for å skåne familien din?
De hyklerne...
-Nei da, min kjære kongressmann. -Kjære deg, si Sam.
Hvis du vil, Sam. Jeg ville ikke at familien skulle vite hvor jeg var-
-for at ikke George skulle gripe inn.
-Jeg ville ha rettssaken min. -Jeg forstår det.
Dessuten er jeg Mrs. Grady, og det er jeg stolt over.
Mener du at dere giftet dere...
At dere virkelig var viet?
Vi elsket hverandre. Han var en god mann.
-Han døde for en god saks skyld. -Han vil bli hevnet.
Noen krever det allerede for alle heltene i Harper's Ferry.
Jeg er ikke en av dem. Så hvorfor har du tatt deg av meg?
Husker du at jeg for noen år siden uttrykte min interesse for deg?
Da jeg hadde holdt min første tale, ga du meg en kompliment for den.
Jeg ga deg komplimenter for mer enn talen din.
Jeg minnet deg om din sivilstand. Er den forandret?
Jeg er fremdeles gift, og jeg ber deg ikke om å ignorere det.
Det er jeg glad for.
Jeg kommer kanskje aldri over Gradys død.
Men hvis jeg kan tenke meg en ny mann, må han gifte seg med meg.
-Still ikke for høye krav. -Hva skal det bety?
Har jeg blitt mindre verdt fordi jeg var gift med Grady?
Nei.
Men du burde velge en mann som kan tilfredsstille dine behov.
-Det kunne kanskje være meg. -Jeg har aldri bedt deg om hjelp.
En dag gjør du kanskje det, og da kan jeg hjelpe deg.
Jeg er snart mektigst i Kongressen-
-og jeg pleier å få viljen min.
Jeg forstår.
Takk for hjelpen jeg fikk i kveld. Du behøver ikke å reise deg.
Jeg foretrekker å dra herfra ved egen hjelp.
Skulle jeg trenge din hjelp igjen, er det bra at jeg vet betingelsene.
Du tenker visst på Orry igjen. Jeg forstår meg ikke på dere to.
Hver gang dere har kranglet kan ingen av dere krype til korset.
Desto lenger du venter, dess verre blir det.
Dette får meg til å tenke på Mexico igjen. Har vi vært så unge?
Se på ham! Har han noen grunn til å se så glad ut?
-Han vet at Lincoln blir valgt. -Da må gutten ut i krigen.
-Men du vil vel ha Lincoln? -Jeg er for republikanerne.
-Men med ham mister vi sørstatene. -Vi er jo imot sørstatene.
Jeg går imot Orry hele tiden, det gjør det vanskelig å besøke ham.
Og hvis det blir krig, kan vi aldri bli venner igjen.
Orry blir min fiende.
Og i krig dreper man fiendene sine!
Vi burde ikke tenke på døden, men på livet, særlig i dag.
Jeg har en god nyhet.
-Vi har hatt så mange skuffelser. -Men nå er det sikkert?
Vi får et barn til våren!
-Jeg elsker deg! -Og jeg elsker deg.
Det vil hjelpe oss igjennom alt dette.
SOLIDARITET
Vi må påminne folk om at Gerritt Smith støttet John Brown.
Er det klokt?
Han var på mentalsykehus.
Han var redd for å bli drept!
-Han vil beseire den hykleren. -Ja, det er klart.
-Lincoln må beseires. -Han er feig!
Han vil at slaveriet skal fortsette der det allerede finnes!
-Det er imot alt Grady døde for. -Det glemmer ikke Gerritt Smith.
Vi skal avslutte det vi begynte på i Harper's Ferry!
Hvor har du vært? Hvor er medisinen min?
Jeg skulle måle den opp...
Hvor er Maum Sally? Jeg trenger henne!
Hun er jo død. Husker du ikke det?
Det er bra. Guttene våre drar fra West Point.
-Når blir det krig? -Om toppen et år.
Jeg har tenkt å stille et regiment og tilby det til...
God aften, min kjære. En forfriskning?
Nei takk.
-Hun er fremdeles vakker. -Litt for blek etter min smak.
Hun har forandret seg mye. Hun virker mye roligere nå.
Ja, jeg er en heldig mann.
Hva sier de i Charleston?
-Hva vil du? -Jeg trodde huset ramlet sammen.
Gi det bare litt tid. Et vaklevorent hus kan ikke stå...
Det kan ikke jeg heller!
Sa jeg ikke at du ikke fikk komme inn hit?
Du kan ikke unngå meg hele tiden. Du vet hva jeg vil snakke om.
Jeg vil ikke snakke om Billy eller noen annen Hazard.
Det er et smakløst tema for meg.
Jeg har ventet på at du skulle bli edru og forståelsesfull-
-som du pleide å være før.
Men det blir du kanskje aldri, og jeg vil ikke vente lenger!
Jeg har fått et brev fra Billy. Han kommer til Charleston.
Han skal til Sullivan's lsland. Etterpå kan vi gifte oss.
-Jeg forbyr det. -Jeg vil ha ditt samtykke!
-Jeg er ikke sikker lenger... -Forklar deg.
Du er ikke skikket til å beslutte noe for meg lenger! Eller deg selv.
George var din beste venn.
Siden dere ble uvenner har du rast mot verden.
Du drikker i din ensomhet, du er aldri glad!
Livet mitt får du ikke ødelegge!
Bryr du deg ikke om familien din?
Mor står på min side, og Charles er fremdeles Billys beste venn.
-Det er din velsignelse jeg vil ha. -Det kan bli krig mot nordstatene!
-Gifter du deg nå, er du en tosk! -Du er likeglad med alt!
-Jeg er ikke likeglad. -Hvorfor forstår du oss ikke da?
Er det fordi du aldri har vært menneskelig nok til å elske noen?
Om jeg elsker eller ikke elsker, angår ikke deg.
Du våger ikke å la noen kvinne bety noe for deg!
Unnskyld, Brett! Jeg mente ikke...
Kanskje ikke, men det spiller ingen rolle!
Miss Brett har reist til Charleston!
-Midt på natta? -Hun tok med seg fire kofferter.
-Skulle hun ta inn på hotell? -Nei, hun skulle bo hos Huntoon.
Hun sa hun ikke visste når hun skulle komme hjem igjen.
Rydd opp her og åpne vinduene.
Kjøp en kokarde, hvis dere støtter vår kamp mot unionen.
Der er gorillaen som nordstatene vil ha til president!
CHARLESTON DAGEN ETTER
-Fint, du er våken. -Jeg er det nå, ja.
Har du sett en så søt hatt før? Det er en separatisthatt.
Den er nydelig, Ashton. Bortsett fra navnet.
Jeg skal ut. Du vil få kaffe snart. Jeg kommer ikke hjem før i kveld.
Kan vi snakke sammen i kveld? Om Billy og bryllupet...
Ja, det skal vi!
Du kan bo her så lenge du vil hva meg angår-
-men det er flaks at James ikke er hjemme.
Hvorfor det?
Vi kan ikke si til ham at du skal gifte deg med Billy.
Billy slo ham ned en gang og kalte ham en dusting...
Eller noe sånt.
Jeg beklager. Jeg burde kanskje ikke ha kommet hit.
Tull! James er en dusting.
Jeg skal nok ta meg av både ham og Orry.
Vi må ønske Billy velkommen-
-til tross for hatet mot folk fra nord.
Billy og jeg vet hva som venter oss i begge landsdelene.
-Men vi elsker hverandre. -Det er ditt liv, lillesøster.
Vi håper at ekteskapet vårt vil føre familiene sammen igjen.
Du føler vel ikke noe for Billy nå lenger?
Det var bare en dum forelskelse.
Ekteskapet mitt gir meg det jeg vil ha.
Snart er du også gift. Nå må jeg stikke. Det er spenning i luften!
Jeg holder nesten ikke ut!
Jeg holdt på å gi henne en ørefik. Gifte seg med en fra nord...
Men jeg lot som om jeg støttet henne.
-Da har jeg dem der jeg vil ha dem. -For hva?
Når jeg skal hevne meg! Du har vel ikke glemt det?
Du lovte å hjelpe meg ta revansje over Brett og Billy.
-Det er bare derfor jeg er her. -Bare derfor?
Kanskje ikke bare derfor. Du er en fantastisk elsker.
Selv om jeg ville ligge med James, er han alltid så opptatt.
Han bruker alle kreftene på politikken.
James vet ikke hva han har, eller hva han skal gjøre med det.
Nå snakker vi ikke om ham eller Brett eller den fyren fra nord.
Ta det rolig. Jeg vil vite hva du vil gjøre.
-Merker du ikke det, elskede? -Brett skal ikke få Billy.
Han skal heller ikke fortelle James hva du og jeg gjorde...
Jeg har ikke noe imot å drepe Hazard eller andre fra nord-
-men hvis Lincoln vinner valget blir det krig.
Og han blir drept allikevel, så hvorfor bekymre seg over det?
Jeg vil ikke overlate noe så personlig til krigen.
Hvis de får gifte seg før jeg dreper ham-
-får jeg en rik enke, uansett utfallet av krigen.
Hun har vraket deg for hans skyld. Eier du ikke stolthet?
Antagelig ikke.
Du får stå for stoltheten og tankevirksomheten.
Si meg hva du vil, så gjør jeg det. Som alltid...
Hvis yankeene velger Lincoln, kan de dra til helvete!
Vi klarer å regjere bedre enn en bortkommen skogsarbeider!
Hvis yankeene vil befri våre slaver, kan de bare prøve seg!
Vi skal gi dem en velkomst de aldri vil glemme!
Løytnant Hazard? Vi skal eskortere deg til Fort Moultrie.
-Jeg følte meg litt utsatt. -Det er ikke lett for folk nordfra.
Jeg trodde ikke det var så ille.
Vi skal beholde det som er vårt.
Vår ære, vår stolthet, våre slaver!
Hvis Lincoln ikke liker det, kan han bare reise hjem!
-De er klare til å starte en krig. -Fortet skal holdes for enhver pris.
Best vi drar tilbake.
Jeg vil gjerne få besøke forloveden min.
Jeg var faktisk på vei til henne.
Du burde sende henne hjem snarest.
-Hun bor her. -Er hun fra sør?
-Vi har tenkt å gifte oss. -Det blir et problem.
Du kan dessverre ikke få treffe henne nå.
Nord og Sør, del 1
CHARLESTON 6. NOVEMBER 1860
Tenk om jeg kunne gått ut sånn.
Ashton, jeg har store nyheter! Å, unnskyld...
Du reagerer jo som om folk blir født med klær på seg.
Billy kom hit for tre dager siden!
-Og har ikke sagt noe før nå? -Han har sikkert hatt en god grunn.
Han er på Fort Moultrie og kommer hit til Charleston i ettermiddag.
-Så fint! Pokker også... -Hva er det?
-Jeg har ikke forberedt James ennå. -Jeg skal treffe Billy ute i byen.
-James behøver ikke å få vite noe. -Jeg kan dessverre ikke bli med deg.
Og dere to turtelduer vil vel helst være alene.
Hils Billy fra meg, så skal jeg snakke med James før neste gang.
Men dere må være ekstra forsiktige i dag.
I dag avholdes valget, så byen kommer sikkert til å være i opprør.
Særlig hvis de dumme yankeene velger den analfabeten.
Jeg mente ikke at Billy er en dum yankee.
Jeg vet det. Takk for omtanken.
Vi skal være forsiktige.
UNIONEN ER DØD
Dra deg hjem til nordstatene!
Jeg har savnet deg.
Jeg skrev til Charles for lenge siden, men har ikke fått noe svar.
-Han vil sikkert være din forlover. -Kanskje han ser på meg som fiende.
Han er din venn. Han ville aldri tenke sånn.
-Jeg vet det. -Selv om han velger sørstatshæren.
I så fall ville jeg savne ham.
Du tenker på Orry, ikke sant?
Jeg er så glad i ham. Jeg vil ikke såre ham.
Jeg sa en masse stygge ting til ham, og jeg angrer så på det.
-Skal vi vente på hans tillatelse? -Jeg håper bare på hans samtykke.
Min familie betyr like mye for meg som din familie gjør for deg.
-Og for Orry er den meget viktig. -Vi må tenke på våre egne liv.
Jeg vil at vi skal gifte oss når jeg får perm. Skjønner du det?
-Du høres så sint ut. -Vi har ventet lenge nok.
-Kirkeklokkene. -Valgresultatet. Jeg er nysgjerrig.
Føler du deg ille til mote hvis du går ut sammen med meg?
Nei, jeg føler meg stolt!
-De spiller "Marseillaisen". -Den franske revolusjonssangen?
Dette er den amerikanske revolusjonen i 1860!
-Kanoner. -Det er bare en salutt.
De virker ikke særlig vennlige.
-Yankee! -Hold deg bak meg.
-Hold deg unna! -Her våger du ikke å skyte...
Jeg har aldri veket unna når det gjelder bråk.
Løp!
Jeg fatter ikke at nordstatene kunne velge Lincoln.
Å gå ut av unionen er en æressak for sørstatene nå!
Brett sovnet med en gang. Hun er så skvetten av seg.
Hun fikk en lærepenge. Tenk å vise seg ute med en yankee.
Fortell om ekstrakonventet!
Det vil bli en separasjon! Jeg har arbeidet så lenge for det.
Hvis vi går ut av unionen, er seks andre stater beredt på å følge oss.
En ny regjering! Jeg vil havne på toppen, og du sammen med meg!
-Du søler ut den dyre champagnen. -Snart kan du bade i den!
-En herre spør etter fruen. -Hvem er det?
Vet ikke. Han vil snakke med fruen om en jobb.
Det er nok min sydames mann. Jeg kommer straks, James.
Og da vil jeg høre alt om det som skjedde i dag.
-Du skulle komme i morgen! -Jeg vil ha betalt.
-Kom tilbake i morgen! -Ikke min feil at han slapp unna.
Jeg må betale mine menn.
Du drepte ham ikke, men vil likevel ha betalt?
Du sa 20 dollar i gullmynter.
Man kan ikke være forsiktig nok nå for tiden. Mange takk.
-Hvem er det? -En som ville ha noe for ingenting.
Er det deg, George?
Vask ansiktet mitt, så finner vi det ut.
Bær opp Mr. Hazards bagasje og be Semiramis re opp en seng.
-Hvorfor sa du ikke fra på forhånd? -Da hadde du sagt nei.
Skulle ha skrevet, men innhøstingen og den politiske forvirringen...
Charleston minnet meg om Mexico, men jeg følte meg mer velkommen der.
-Hvordan er det i nord? -Like ille som her.
Enkelte venter bare på et tegn fra sør, så de kan begynne å slåss.
-Men det er ikke mitt ærend. -Hva er det da?
Jeg vil prøve å redde vårt vennskap.
Jeg hadde tenkt å skrive og be om unnskyldning, men det er ikke nok.
Så nå er jeg her for å gjøre det ansikt til ansikt.
Jeg ber om unnskyldning.
La ikke min søster eller fanatikere her nede ødelegge vårt vennskap.
-Har du hørt noe fra Virgilia? -Ikke siden den kvelden.
Jeg burde ikke tatt hennes parti. Jeg mistet besinnelsen.
Det gjorde jeg også.
Du får meg til å skamme meg. Gud, så fint å ha deg her!
Nå kan jeg også be om unnskyldning. Jeg har savnet deg, George.
Så morsomt, George! Du blir en flott far.
-I mars, hvis alt går bra. -Det gjør det sikkert.
Constance er vidunderlig, men Stanley og Isabel er en prøvelse.
Hvorfor kaste bort tiden på dem? Du har ikke fortalt om deg selv.
-Det er ikke noe særlig å si. -Har du ikke truffet Madeline?
Madeline er ikke den samme som før. Hun er så reservert.
Hun er visst ofte syk. Ingen har sett henne på flere måneder.
-Jeg burde ikke spurt om det. -Vi kan bare bytte tema.
Vi har snakket om alle.
-Bortsett fra Billy og Brett. -Hva er det med dem?
De vil gifte seg her.
Hva med krigsfeberen?
-Fatter de ikke hva det innebærer? -De er fullstendig klar over det.
Men de er unge og forelskede. De vil klare det.
Du vet jo hvordan det føles å ikke få den man elsker.
Ja, det gjør jeg.
Jeg har fortsatt mine tvil, men jeg gir min tillatelse.
Flott!
Da drar vi til Charleston og forteller det til Brett og Billy.
-Sier du virkelig ja? -Beklager at det tok så lang tid.
Takk, Orry.
-Jeg er så lei for at vi kranglet. -Det er glemt nå.
-Jeg må fortelle det til Ashton! -Hvor er søsteren vår?
-Hun skulle treffe James. -Han og hans separasjonstale...
-Jeg skal ikke ødelegge dagen din. -Ikke noe kan ødelegge denne dagen!
Skål for deres lykke.
Mead?
Garnisonen har fått beskjed om alarmberedskap.
-Man venter tydeligvis opprør? -Det burde du fra sørstatene vite.
Dette er min kommende svoger. Min forlovede, og min bror.
-Du skal melde deg snarest. -Han har da perm...
Alle permisjoner er inndratt.
-Når får jeg se deg igjen? -Det vet jeg ikke.
Jeg elsker deg, Billy.
Det er tydeligvis et faktum.
Bruddet...
Vil du gå ut og se sørstatene feire sin egen begravelse?
-Jeg blir med dere. -Det kan være farlig.
Det er min fulle rett. Det er da mitt land også.
SELVSTENDIGE SØRSTATENE
Vi har gått ut av unionen, og jeg var med!
"Unionen mellom South Carolina og de andre statene oppløses herved!"
Gratuler din søster. Hun og Billy skal gifte seg.
Du kan ikke feire det og unionsoppløsningen samtidig.
Jeg forbanner unionen! Og deres forbindelse!
Ti stille med deg! Dere vet ikke hva dere har gjort mot oss alle!
Sørstatenes rettigheter!
-Forbes! -Mrs. Huntoon.
-Du er jo full som ei alke! -Ikke ennå, men jeg skal bli det.
Billy og Brett skal gifte seg! Orry har gitt sitt samtykke.
-Når skal det skje? -Spørsmålet er hva vi skal gjøre.
Vi burde gå til sengs og diskutere det.
Kom da!
-Har du sett Ashton? -Hun er her et eller annet sted.
-Liker du feiringen vår, Mr. Hazard? -Hva tror du?
-Vi to har kjempet for unionen. -Vi har erklært vår frihet!
Og vi må forsvare den. Ingen fremmede baser på vår jord.
Alle festninger må overleveres til oss umiddelbart.
-Det skal president Buchanan se til. -Hvis han ikke vil det, da?
Da må vi handle. Og du bør holde munn her i Charleston.
Din nordstatsdialekt er mer støtende enn noensinne.
Hva syns du? Dette blir familiens Hazard-gren når dere er blitt gift.
Hvis vi får giftet oss...
Jeg har ikke sett Billy siden før jul.
Billys garnison er visstnok blitt forflyttet til Fort Sumter.
De var tvunget til å rømme av gårde midt på natta.
De brente alle kanonlavettene, så Charlestonborgerne ble rasende.
-De vil sulte dem ut av Sumter. -Kanskje de burde få dra i fred.
Orry sier at major Anderson vil holde fortet for enhver pris.
-Men de ligger under beleiring. -Ikke vær lei deg, Brett.
President Davis vil ikke ha krig, så kanskje vi får være i fred.
Jeg har nesten gitt opp håpet om å få giftet meg med Billy.
Jeg ber bare om at han blir forflyttet til et tryggere sted-
-selv om det blir langt borte fra meg.
Jeg er urolig for Charles også. Texas har også gått ut av unionen.
Vil han være lojal mot den, eller kaller hans blod ham hjem?
CAMP COOPER, TEXAS SAMME DAG
Alle som er lojale mot nordstatene skal dra herfra innen ti minutter!
-Jeg kan ikke fatte dette. -Ikke jeg heller.
Plutselig står vi på forskjellige sider, fordi politikerne sier det!
-Men jeg vil ikke velge side. -Det har ingen mening.
Vi har kjempet sammen. Vi har stått hverandre nærmere enn brødre.
Nå skal jeg se på deg som fiende, men det klarer jeg ikke å gjøre.
-Ta vare på deg selv, Charlie. -I like måte.
Best jeg går først. En del av gutta er troende til hva som helst.
Jeg glemmer aldri at du reddet skalpen min. Jeg er takknemlig.
Nå angrer jeg på at jeg ikke lot dem få den.
Synd at du føler det sånn.
-Den som blir, er ingen soldat. -Hva sa du, korporal?
Hvis du blir, er du en forræder!
-Ingen kaller meg forræder. Gå ned. -Dra til helvete!
Ta ham med dere!
Den neste som kaller meg en forræder, dreper jeg!
-Hva er det, sir? -Min søknad om avskjed.
Det finnes ingen offiserer å gi den til. Jeg drar hjem nå.
-Hvorfor skal du reise? -Jeg grubler aldri på saker og ting.
Jeg er bare en vanlig kavalerist.
Sørstatene har filosofer så det holder. Jeg trengs kanskje der.
Til rette vedkommende. Jeg slutter i hæren. Charles Main.
-Telegrammet skal til general Scott. -I Washington, sir?
-Det blir vel fint å ta seg en tur? -Jeg vil være med her.
Vi skal ikke innlede noen fiendtlige handlinger.
Jeg vegrer meg for å bli den som avfyrer det første skuddet.
Men general Scott vil trenge 20 000 mann-
-for å trenge igjennom linjene og forsterke vår garnison.
-Du skal fremføre den meddelelsen. -Jeg drar med en gang.
Først må kaptein Hart få guvernørens tillatelse.
Du kan dra i morgen tidlig. Du kommer ikke tilbake.
-Du blir forflyttet til Washington. -Jeg har jo min forlovede her.
Vi er klar over det.
-Bor hun her i nærheten? -Ganske nær, sir.
Da kan du få underrette henne.
Du har perm til i morgen. Hva du gjør med den er din sak.
Men i morgen klokken ni sitter du på toget nordover - gift eller ugift.
Det skal være meg en glede å plante ei kule mellom øynene på Hazard.
-Har du pistolene? -Ja.
Men sørg for at det ikke blir for mye krutt i den ene.
La meg fylle opp glasset ditt, Preston.
-Når skal de gifte seg? -Kl 12, sa Ashton.
Tenk at ei jente fra sør skal gifte seg med en tosk av en yankee.
Han blir snart begravet!
Ashton sender bud om hvilket tog de skal ta. Vi møter dem halvveis.
Etterpå er det en yankee mindre å slåss mot.
Tøm glasset, mine herrer. Dere har tid til en runde til.
Det som Gud har forent skal intet menneske oppløse.
Mine inderligste lykkønskninger.
-Jeg trodde du var i Texas ennå. -Gudskjelov, det er jeg ikke.
Jeg håper at ekteskapet vårt får familiene våre til å holde sammen.
-Du er en vakker brud. -Det kommer av kjolen.
Jeg følte meg også vakker i den.
Jeg ble veldig lei meg da Ashton ville ha en ny kjole.
Jeg er glad for det, for da kunne du gi den til meg.
Kjære Brett! Så snilt av deg å invitere meg.
-Særlig etter den oppførselen min. -Du tok feil, Ashton.
-Veldig feil. -Separasjonsgløden rev meg med.
-James og jeg vil vinke til dere. -Takk, men det trengs ikke.
Ikke tale om at vi vil gå glipp av det. Når går toget deres?
Miss Ashton sa at jeg skulle si at toget går halv fem!
Fint. Gå og ta deg litt mat. Det fortjener du.
-Best at vi drar nå. -De må ikke slippe unna.
Dere gjør staten en tjeneste, og det blir en lærepenge for yankeelskerne.
Hva gjorde du, min kjære?
Sto du og lyttet, eller hva?
Det var ikke meningen.
Du har vel ikke tenkt å la din nevø-
-drepe noen?
Du er syk. Du burde være på rommet ditt. Du trenger mer medisin.
-Gå opp på rommet ditt! -Nei, jeg må gå...
-Du skal ingen steder. -Slipp meg frem.
Du går ikke ut av huset!
Hva glor dere på? Forsvinn, ellers blir det pisken!
Jeg skal drepe deg!
Vi sees på stasjonen!
Jeg skal til Washington i morgen.
Skål for brudeparet Hazard!
Det kommer noen ryttere!
Stans!
Vi syntes vi burde lykkønske dere.
Min venn Preston Smith.
Du er vel brudgommen? Løytnant Hazard.
Jeg heter Forbes LaMotte. Vi har ikke hilst på hverandre-
-men jeg kjenner din kone.
-Som en god venn, kan man si. -Vi må rekke toget, vi må dra.
-Du kjører ingen steder. -Kjør, Homer!
Rører du tømmene, så vil blodet flyte på veien her.
-Forbes, du er en tosk! -Kjære deg...
Jeg er fremdeles forelsket i deg, selv om du snakker som et ludder.
-Gå av hesten, din drittsekk! -Hørte jeg riktig?
-Forulempet dette svinet meg? -Han gjorde visst det.
I så fall...
Jeg forlanger oppreisning.
-Billy. Det var dette de kom for! -Da står jeg gjerne til tjeneste.
Nei, Billy.
Din dumme svarting! Du skal stå der borte!
Klare, mine herrer?
Dere snur dere og skyter når jeg har talt til ti.
Nå har du valgt feil motstander.
Er alt bra med deg?
Det kreket hadde ladet din pistol med for lite krutt.
Madeline kom til Mont Royal og fortalte om komplottet deres.
Dere må komme dere med toget før Preston plaprer til hele nabolaget.
Ashton, jeg trodde vi skulle vinke til Brett.
Ikke vær så kjedelig! Jeg ville ikke vente på en øde plattform.
-Trodde du at de ikke skulle komme? -Jeg forstår ikke...
Billy og Brett kom med toget til tross for at du ville stanse dem.
-Hva er det dette gjelder? -Det skal din kone fortelle meg!
Det gjør vondt.
-Du ligner på en tordensky. -Det var din idé, ikke sant?
-Forbes skulle drepe Billy! -Jeg aner ikke hva du snakker om.
-Dette kan du ikke lyve deg fra. -Tenk om mor hørte deg nå.
Slutt! Madeline hørte at Forbes fikk beskjeden din.
-En gal kvinnes fantasier. -Ti, ellers vil du få tie for godt!
-Du har smidd renker med Forbes. -Hvem har sagt det? Ikke Forbes...
Forbes kan ikke si en ting lenger. Han er død, og det er din feil!
Død?
Det er din og dine ekle nordstatsvenners feil!
De fortjener å dø!
Forsvinn, og ta med deg mannen din!
Du tilhører ikke lenger familien!
Husk en ting. Min mann er med i den nye regjeringen-
-og han skal se til at den tar seg av forrædere!
-Jeg vet ikke hva det går av henne. -Det vet jeg.
Det er det samme i hele landet. Råten sprer seg.
Jeg er så syk.
Du kommer til å bli bedre her. Vi skal ta oss godt av deg.
-Du skal aldri tilbake til ham. -Aldri...
Jeg føler meg så svak.
Hva var det han ga deg?
En medisin. Legen hans ga ham den.
Det var nok et slags narkotikum, så du vil lide før du blir bedre.
Men jeg skal være her hos deg hele tiden.
Det er det eneste som betyr noe.
-Sitt rolig og si hva du ønsker. -Jeg skal ha tilbake min kone.
Sitt rolig!
-Hva vil du, Smith? -Yankeen drepte min venn Forbes.
Han drepte ham i en duell.
Du kan stige ned, Justin. Orry vil snakke med deg.
-Jeg har gitt Madeline et fristed. -Borte fra sin egen mann?
Du har behandlet henne verre enn en slave, og du er en slavemishandler.
-Hør på meg... -Jeg satser livet mitt på Madeline.
Setter du foten din på eiendommen min, dreper jeg deg uten varsel.
-Hva vil Justin gjøre? -Ingenting, hvis han vil leve.
Du er trygg her på Mont Royal.
Du skal ta ut skilsmisse, og etterpå gifter vi oss.
-Jeg tror deg nesten. -Tro på det, og min kjærlighet.
WASHINGTON 4. MARS 1861
"Det er dere, mine landsmenn, som avgjør om det blir borgerkrig.
Dere får ingen konflikt, hvis ikke dere selv starter en.
Dere har ikke avlagt noen hellig ed på å styrte regjeringen-
-mens jeg høytidelig forsikrer at jeg skal bevare og forsvare den!"
Bra at du hørte på mitt råd og ikke lover ta tilbake alle føderale fort.
Du har rett.
Vi kan ikke støte vekk unionsfolket i sør. Uten dem får vi ingen fred.
Kan vi virkelig ikke tilby sørstatene flere innrømmelser?
De har sin lov om rømte slaver, og jeg har lovt å ikke bry meg-
-med de stater som har slaveri. Hva mer kan de forlange?
De ser på ditt forbud mot slaver i de nye territoriene som en trussel.
De er redde for at det skal hindre sørstatene i å ekspandere.
Det er på høy tid at sørstatene får lære seg å kompromisse.
Jeg tar sikte på å bli president i alle de forente statene.
Han så på oss!
Bra at vi ikke skal høre talen. Jeg foretrekker bare å se ham.
-Er han ikke imponerende? -Imponerende?
Han er udugelig. Jefferson Davis er hans eneste likemann hva det angår.
Men det er til vår fordel.
Hvorfor er det til vår fordel?
Verken nord eller sør er klare for en krig, selv om de truer med det.
Krigen kommer bare til å fortsette uten at noen kan få slutt på den.
Og jo lenger den varer, desto bedre for de som tenker på seg selv.
Havnene i syd blir blokkerte.
På krig kan man tjene penger!
-Hvis det ikke blir blokade, da? -Du snakker med et militært geni!
Din investering vil gjøre deg rikere enn din salige mann klarte.
-Du elsker pengene hans mer enn meg. -Klart jeg elsker pengene hans.
Jeg husker ikke at jeg har latt de følelsene omfatte deg.
Du elsker meg. Jeg vil alltid kunne skille på grådighet og lidenskap.
Hvis du ikke hadde penger, hadde jeg ligget med noen som hadde det.
Du er så slem. Jeg lurer på om det er noe lurt å bli med deg sørover.
Det vil være dumt av deg å slippe meg av gårde alene med pengene.
Gjør som du vil.
-Jeg har venner i sør. -Og jeg har fiender...
...som vil bli overrasket.
George vil dra i militæret igjen. Lincoln trenger offiserer.
-George ser vel ikke frem til det. -Men det burde du gjøre.
George er dum som ikke tjener så mye han kan på krigen.
-Han ser på det som ågring. -Hvem bryr seg om hva det kalles?
Bare vi får tilbake kontrollen over Hazards Jern.
Så fort George drar ut i hæren, tar vi kontrollen igjen.
Etterpå blir det en annen dans for din bror og hans irske ludder.
Det er for galt at jeg må gi meg av gårde akkurat nå.
Det er ikke din skyld at det er så mange bestillinger fra regjeringen.
Man skulle nesten tro at vi var de eneste som lagde krigsmateriell.
-Lincolns tale renset ikke luften. -Sjansen for krig bare øker.
Send bud etter meg hvis det skjer noe. Det kan jo bli når som helst.
Tenk på bedriften, du. Vi klarer oss.
Herre Jesus...
Raymond, hjelp Virgilia opp på rommet hennes.
Nei! Hun kan ta inn på hotell eller legge seg inn på sykehuset.
-Eller dra til helvete! -Her kan hun ikke bli!
-Hun har ikke noe annet... -Det er din feil!
Hva hun enn gjør, tar du imot henne, mot Georges vilje.
Det er George jeg tenker på. Det kommer til å gå henne ille.
Jeg vil ikke at George skal få samvittighetskvaler for det.
-Er du spåkone også? -Hysj! Virgilia er min søster også.
Men hun er ditt ansvar så lenge hun er her i huset.
Bra.
Mamma...
Hva er det? Du har nesten ikke sagt et ord i hele dag.
Jeg må reise bort en stund. Men jeg har snakket med Charles.
-Han blir her mens jeg er borte. -For å beskytte meg mot Justin.
Jeg stoler ikke på ham, men han tør ikke gjøre noe med Charles her.
-Hvor skal du? -Jeg må snakke med George.
Men hvis det blir krig...
Vår nye regjering har gitt ordre om produksjon av krigsmateriell-
-og George har ikke investert her for at det skal brukes mot ham.
Du vil gi ham tilbake pengene. Men hvor skal du få dem fra?
Jeg har belånt Mont Royal.
Med mors tillatelse, heldigvis. Det gjelder familiens ære.
Sørstatsstolthet...
Din stolthet.
Jeg elsker deg for det.
Vi er sørstatsfolk, og vår ære kan ingen ta ifra oss.
En halv million dollar. Vesken virker ganske slitt.
-Den vekker ikke oppmerksomhet. -Denne reisen er ganske risikabel.
-Du burde sende meg i stedet. -Nei, det er min gjeld.
-Det er vel en annen grunn også? -Ja, jeg vil treffe George igjen.
Det blir kanskje for siste gang.
SØRSTATSBATTERIET I CHARLESTON 12. APRIL 1861
FORT SUMTER 12. APRIL 1861 KL 04.30
Giv akt! 12. april 1861.
Klokken halv fem i morges ble Fort Sumter beskutt-
-og beskytes nå av de konføderale statenes opprørsstyrker.
Vår nasjon har blitt angrepet, og vi befinner oss nå i krig.
Gud bevare Amerikas forente stater!
Amen.
Et godstog har sporet av, men vi kan snart fortsette.
Beau jager snart ut yankeene fra Fort Sumter.
Tja, major Anderson er en stabukk.
Sumter har falt!
Du ser ikke glad ut, sir.
-Sympatiserer du med nordstatene? -Sørstatene har min dypeste sympati.
LINCOLN ERKLÆRER AT DET ER VENTET OPPRØR
75 000 FRIVILLIGE SØKES TIL TRE MÅNEDERS VÅPENTJENESTE
-Unnskyld meg. -Hva sa du?
-Jeg vil gjerne komme frem. -En herre fra sør...
Jeg råder dere til å slippe meg frem.
Min mann og jeg er også fra South Carolina.
Denne viser at du støtter unionen. Du kan kjøpe en ekte siden.
-Takk, men er det nødvendig? -Bær den for sikkerhets skyld.
Takk.
SØRSTATSFORRÆDER
Det er herlig å se deg!
-Det er en glede for oss begge. -Vi har mye å ta igjen.
-Dere kan begynne uten meg. -Godt å høre at Madeline er hos deg.
Jeg trodde aldri det ville skje. Det er som et mirakel.
-Er hun hjemme igjen? -Syk og på bar bakke.
Constance hadde ikke hjerte til å avvise henne.
Jeg ville vise deg den største nyheten.
For et vakkert barn.
-Dere må være svært stolte. -George var så kry da hun ble født.
Han ga til og med en sigar til Thaddeus som bare er 6 måneder.
-Hva heter hun? -Hope.
Kom deg av gårde til Murphys saloon og si det som jeg sa til deg!
Har du risikert livet ditt for å gi meg penger?
Dine penger. De tilhører deg, ikke regjeringen i Montgomery.
Du investerte ikke i sør for å få pengene konfiskert.
Jeg vet ikke hva jeg skal si. Jeg hadde aldri ventet meg dette.
Men det burde jeg kanskje ha gjort.
Det er uvanlig med hederlighet nå, men det har du i overflod.
-Din forræder-beskytter! -Holder du med sørstatene, Hazard?
-Jeg har sendt bud på dem! -Hvorfor det?
Han er en forræder! Han og hans likemenn myrdet Grady!
-Militsen drepte Grady! -Rettferdigheten skal seire!
Ut med ham, Hazard!
-Det går et godstog kl 11. -Jeg vil ikke utsette dere for noe.
-Det har Virgilia klart allerede. -Jeg sniker meg ut bakveien.
Ikke tale om! De venter nok der også. Overlat dette til meg.
Gå inn på rommene deres og bli der!
I kamp igjen.
Kom igjen! Den som gir ordrene skal lede angrepet.
-Gi oss den sørstatsfyren! -Han er ingen forræder.
Han kjempet under general Scott i Mexico, ved min side.
De fleste av dere er naboene mine-
-men den første som antaster min venn blir den første som dør!
Du der borte, legg vekk våpenet!
Vi kan ta ham!
Ta ham selv. Det er ikke verdt å bli drept for.
Det var nære på.
Det er ikke over ennå. Jo før du kommer på toget, desto bedre.
Gud bevare deg... til vi møtes igjen.
-Håper at vi kan det. -Det vet jeg at vi kan.
Vær forsiktig.
Jeg drar min vei før George kommer tilbake.
-Synd at det skulle ende sånn. -Jeg kommer aldri hit igjen.
Ikke si det. Dette er hjemmet ditt, mye mer enn det er mitt.
Men det du gjorde var galt. Orry Main er vår venn.
-Han hadde rett til trygghet her. -Jeg tåler ikke fiendene mine-
-ikke engang når de oppfører seg som venner!
Det er verst for deg.
Jeg vet at du har hatt det vanskelig siden Grady døde.
Constance, du har gjort ditt beste for at jeg skal bli i familien-
-og det er jeg takknemlig for.
Det har ikke hjulpet, og kommer aldri til å gjøre det.
-Ikke snakk sånn... En gang... -Nei, vi er ikke av samme blod!
Når jeg ser på mine brødre og min mor, fatter jeg ikke vi er i slekt.
De bryr seg ikke om kampen min. De hyller den med store ord.
Men de vil ikke ofre noe. De skyr enhver forsakelse.
-Det vil vi snart alle oppleve. -La det skje, da!
Frihet må fødes av blod og ild!
Bare det kan vaske bort min synd.
Jeg har syndet!
At jeg elsket en svart er min synd i verdens øyne.
Vet du hva min virkelige synd er?
Kjærligheten til Grady ble hans død! Det kan jeg aldri tilgi meg selv.
Du er ikke frisk ennå. Hvor skal du dra?
Til Washington, der makten er. Der er det menn som tror på min sak.
-Menn med makt til å straffe! -Det tilkommer bare Gud...
Mine øyne har sett Herrens herlighet.
-Hva skal du leve av? -Jeg har midler.
Adjø, Constance.
Dette er vel dine ting, Virgilia?
Ta dem og gå.
Hva gjør du hvis sørstatshæren vil ha deg som offiser?
De har allerede tilbudt meg å bli brigadegeneral.
Haltingen er intet hinder. Men jeg har Madeline hos meg nå.
Jeg håper jeg ikke må dra fra Mont Royal før hun har fått skilsmisse.
Du skal vel til Washington med Constance og barnet.
Jeg er blitt tilbudt en stilling ved generalstaben-
-men vet ikke hva jeg skal svare.
Stanley kan drive jernverket, og Lincoln trenger erfarne offiserer.
Det gjør Jeff Davis også...
Da John Calhoun sa at vi skulle lede store hærstyrker...
Han trodde vel aldri at vi skulle lede dem mot hverandre.
Må vi møtes på den måten, er det bedre om vi aldri møtes igjen.
Husker du denne?
Tidollar-seddelen du veddet på at jeg skulle klare meg på West Point.
Kanskje den bringer lykke.
Vi beholder hver vår halvpart.
Og setter dem sammen igjen når krigen er over.
Når krigen er over...
Hadde vi kunnet gjøre noe for å forhindre alt dette?
Jeg vet ikke. Vi har nok hatt en mulighet et sted på veien.
-Men den glapp. -Eller ble kastet bort.
-Hvorfor stanser vi? -Jeg eier Hazards Jern.
-Jeg lager kanoner. Hvor skal dere? -Til Washington.
-Hvorfor stanset du oss? -Han skal til krigsdepartementet.
-Det er plass der borte. -Mange takk.
Et øyeblikk.
Du kan like gjerne ha en ekte.